Brandmænd varsler strejke, hvis man reducerer antallet af brandbiler
på fem brandstationer i hovedstaden.
Joseph Conrad siger, der brænder et begær i alle hjerter
efter at fastslå en gang for alle, hvad der er sket.
Måske var det nemt nok for Conrad,
for Conrad var måske typen,
der altid kunne gennemskue, præcis hvad der var sket.
Så var han en heldig mand.
Heldigere end mig.
I mit eget liv er der aldrig sket noget, og vil der aldrig ske noget,
der var lige så mærkeligt som den sommer.
Sir.
Den sommer, jeg første gang mødte Victor Quinn.
"Mange historier er interessante i begyndelsen,"
"men det er svært at finde historier, der ender godt."
- Hvabehar? - Du kan umuligt have glemt det.
- Nå, ja. - Dine egne ord.
Måske glemmer man dem, når man skriver så meget.
Victor Quinn.
- Paul Peplow. - Naturligvis.
"Ender godt." På hvilken måde?
Skal historien ende godt for dem, der er med,
eller skal den tilfredsstille læseren?
- Eller begge dele? - Ja, det tror jeg.
Det var kun en boganmeldelse.
- Drink? - Nej, tak.
Naturligt. Dumt af mig at spørge.
Jeg går ikke ofte med til at blive interviewet.
- Det er pænt af dig. - Nej da.
- Hvorfor er du så tilbagetrukket? - Notesbogen kommer frem.
Jeg lever ikke tilbagetrukket, men midt i London.
- Men du giver ikke interviews. - Jeg er ikke ekshibitionist.
Jeg er en simpel mand.
Jeg har bestilt for dig. Jeg håber, det er i orden.
Hvordan ved du, at jeg ikke drikker?
Du tilhører dem, som tv-kokke kalder de sårbare grupper.
Husk, kom ikke cognac i desserten, tænk på de sårbare grupper.
- Nej. - Jeg hedder Paul, jeg er alkoholiker.
Se bare. Jeg har studeret forløbet.
- Det er ikke et forløb. - Nej, det forudsætter en slutning.
I dette tilfælde er der ingen slutning.
- Jeg er interesseret i møderne. - Hvorfor det?
Vi kan tale om lige, hvad du vil,
men først må du indrømme, at mine oplysninger er korrekte.
Ja, jeg går til møder. Jeg aner ikke, hvordan du ved det.
England er en række klubber.
Ingen klub er mere socialt fordelagtig end din.
Du gik ikke særlig ofte.
Hvad mener du, at de møder er?
Mennesker, der hjælper hinanden.
Lad os starte med at diskutere Elotilla
og aktiviteten på aktiemarkedet.
En klar succes. Hvad er dit spørgsmål?
Jeg ville høre, hvad dine motiver var.
Hvad skal jeg svare? "Jeg gjorde det for pengene"?
Eolk vil sige, jeg er grådig.
"Jeg gjorde det ikke for pengene"?
De vil sige, at jeg lyver.
Du af alle mennesker må forstå,
at det moderne interview er lige så stift som det 18. århundredes gavotte.
Skal jeg skrive: "Han nægtede at svare"?
Betyder det "Han er en nar"?
Han gik med til et interview, men nægtede at svare på spørgsmål.
Hvorfor sagde du mig af alle mennesker?
Du er digter.
Jeg læser digte. Jeg har læst dine.
Kærligheden var min søgen, hjulet
Stregen, den åbne vej
Den stejle bakke
Ting flyver forbi
Målet er i sigte
Så sker katastrofen
Overvældende, nyt
Du ville ikke være journalist,
hvis det ikke var for pengenes skyld.
Nej.
Jeg kan lide idéen.
- Om interviewet? - Nej, møderne.
Jeg syntes, at møderne var underholdende.
Underholdende?
Du er tydeligvis ikke alkoholiker.
Nej, det er jeg ikke.
Møderne er en disciplin.
- Ellers var de ikke vanedannende. - Nå, nu er jeg med.
- Alle kulter kræver lignende ting. - Det er dumt at kalde AA en kult.
- Det er ret farligt. - Det er en klassisk kult.
Stolene, kaffen, selvransagelsen.
- Jeg siger ikke, det ikke er nyttigt. - Det reddede mit liv.
Jeg blev fundet nøgen på motorvejen midt om natten.
Jeg tvivler ikke på AA.
Hvad bragte dig ud på motorvejen så sent?
Det rager ikke mig.
Men du tror vist, at en drink vil sende dig direkte i helvede.
- Ja, det tror jeg. - Det lærer de folk.
Det tror jeg på.
En drink, en fulderik.
Men det passer ikke, vel?
Hvis du kurerede din afhængighed i dit eget hjem,
kunne du sagtens drikke socialt igen.
- Jeg kan ikke løbe den risiko. - Du vil ikke tage den risiko.
Jeg går vist glip af noget her.
Jeg er her for at lave et interview.
Du tror, at du er klog og provokerende.
Du vil gøre mig til grin. Det hører middagsselskaber til.
"Du går da ikke til de latterlige AA-møder, vel?"
- Jeg har bemærket en ting. - Hvad?
De fleste, der angriber AA, er ti gange mere skøre i låget
end de folk, de angriber.
Ja, men du må have teorier.
Jeg har ingen teorier. Jeg har et mål i livet.
Kun et?
Mit mål er at gå ædru i seng i aften.
Og det kan jeg kun opnå med hjælp fra AA.
Det er den eneste metode, der virker.
Og du har sgu ikke ret til at tale om det.
Tak.
Har du overvejet, hvad det vil betyde at blive kureret?
- Selvfølgelig. Jeg tænker kun på det. - Det er jo det, jeg mener.
Hvis du ikke kan drikke, så er du ikke kureret.
Hvad er kureret for dig?
Tak, jeg tager kun et glas.
Tænk over det. Det er kun grupper, der forlanger total afholdenhed.
Eor de vil ikke have, du holder op med at drikke,
men deres hovedmål er at beholde dig som medlem af gruppen.
Det er et kendt argument. Det er også noget sludder.
Jeg er interesseret. Eortæl mig hvorfor.
Selvfølgelig gik jeg modvilligt til AA.
Det gør alle. Tro mig, jeg var meget skeptisk.
Du havde nået bunden.
- Ja. - Det udtryk bruger de.
- Motorvejen. - Ikke kun motorvejen.
Ikke kun den nat, tro mig.
Andre nætter?
Man vågner om morgenen og er faldet ned ad trappen.
Men jeg var stadig modvillig.
Ja, digteren.
Jeg hadede idéen. Jeg sad oppe til sent om aftenen.
Jeg holdt fast i, at jeg ikke var den type,
der sidder i en cirkel og blotter sig selv.
Jeg ser dig alene med en pige ved midnat.
Man går til møderne, fordi man er nødt til det.
Det er ens sidste og eneste chance.
Alle har et til at ødelægge deres liv.
Men at ødelægge andres liv?
Nå, ja. Andres.
Du har ret. Jeg var bange for AA.
Gæt hvorfor.
Inderst inde vidste jeg, det ville virke.
- Eordi det virker? - Da jeg gik ind i lokalet,
tænkte jeg: "Det her vil virke."
"Jeg er ikke typen, der gør det", siger du.
Men hvilken type er man på det tidspunkt?
- En håbløs drukkenbolt. - Ja.
Det er ordet "håbløs" jeg har problemer med.
Jeg vil være ærlig. Jeg er flad.
Jeg er totalt flad.
Jeg har ikke en rød reje.
Jeg kan ikke få en bankkonto. Redaktøren betaler mig kontant.
- Hvor bor du? - Camberwell.
Jeg får hjælp af min sidste ven. Hvad med dig?
- Regent"s Park. - Godt.
Der er da noget til artiklen.
Tag tilbage på kontoret med mig.
Hvabehar?
Du skal se, hvor jeg arbejder.
Jeg var kommunist.
Er det her begyndelsen af interviewet?
Aviserne kalder mig en tidligere marxist.
Jeg var ikke marxist, men kommunist.
Hele baduljen.
Alt eller intet, ikke?
Var det en kult med regler?
Ja, regler for medlemmerne.
Det har alle klubber, ellers ville de ikke være klubber.
Ikke fordi de vil lukke folk ind,
men snarere for at holde folk ude.
Britiske kommunister.
Vi var en eksklusiv lille forsamling.
En storsnudet lille gruppe.
En typisk udvikling fra studenterpolitik, ikke?
- Kommunist til entreprenør. - Det var rent held.
Jeg fik en idé -
analyserede markedet og forudsagde ting baseret på finansielle data.
Snart var der dårlig nok en investor,
der ikke brugte Elotilla-software.
Kapitalister får mig til at grine, for de forstår ikke en brik.
De taler om strategi og markeder, som om de havde kontrollen.
De bruger dulmende anordninger: Store huse, hoteller og tjenestefolk.
De bruger luksus som en slags massage for at overbevise sig om,
at de har handlet genialt.
- Men rent faktisk...? - De har arbejdet hårdt.
De har arbejdet hårdt og var lidt heldige.
Kommunisme er aftenskole, hvor man lærer ting.
Hvem der gør hvad ved hvem.
Hvis man ikke tror på, at de rige tager røven på de fattige,
så fatter man ikke, hvad der foregår i verden.
Tilgiv mig, men ingen kan overse din rigdom.
Ikke det?
Du kommer med formodninger og bruger teknikker,
som jeg forbinder med de rige.
Eller de magtfulde.
Du har læst mine digte.
Er det et spil?
Du læste mine digte før mødet.
Jeg ved, hvem du er, for jeg har læst "This Too Shall Pass".
Skulle det være de riges teknik?
Du lærte et helt vers.
"Kærligheden var min søgen, hjulet, stregen"?
- Måske en linje, men et helt vers? - Eor meget?
Goddag, Mr Quinn. Her er det, du bad om.
- Goddag. - Hej.
Gå indenfor.
- Nå... - Må jeg spørge om noget andet?
Hvorfor er du interesseret i møderne?
- Jeg havde en ven, der holdt op. - Med at drikke?
Nej, der droppede AA. Det er meget sværere.
- Min ven kom hjem en aften. - Kom hjem?
- Til dit hjem? - Hun kom tilbage fra et møde.
Min ven var overbevist om, at kultens hensigt
var at underbygge, at hendes følelser var håbløse.
De ville ikke lindre dem. Hun tog aldrig tilbage.
Hun måtte da konfrontere sin sygdom.
Ja, konfrontere den og komme videre.
- Kan en misbruger komme videre? - Ja...
Det er kernen i sagen.
Ja, det er kernen.
Min ven mente, at en afhængighed af AA
var langt farligere og mere truende end hendes afhængighed af alkohol.
Hun følte, at de...
Hvordan skal jeg udtrykke det?
...fastholdt hende i en tilstand af forlænget angst.
De indgød en permanent frygt
for det store styrt der ventede lige om hjørnet.
Eor at kunne bevare den frygt og forstørre den
nægtede de hende selvrespekt.
Så tror jeg ikke, at hun var alkoholiker.
- Nej? - En alkoholiker har ingen selvrespekt.
Jeg gav hende en gin og tonic. Hun drak den.
Vi spillede Scrabble hele aftenen.
Jeg tror ikke, at hun var afhængig.
- Tro, hvad du vil. - Jeg tror ikke på det.
Du lader til at have et problem med selwærd.
Hvordan helt bestemt?
Du beskylder mig for at lære dine digte for at smigre dig.
Har du virkelig ikke tænkt på,
at du fornærmer dig selv mere,
end du fornærmer mig?
Dine digte er grunden til, at jeg længe har villet møde dig.
Nå, javel.
- Hvad kunne du lide at drikke? - Hvabehar?
Hvad var din yndlingsdrink?
- Min? - Ja.
- Jeg har en svaghed for Manhattans. - Det havde jeg aldrig gættet.
Er det godt at bruge sin tid på at pille ved kirsebær?
- Hvad med dig? - Jeg kan lide en Martini.
Du bruger din tid på at pille ved oliven.
Hvad, hvis jeg tilbød dig en nu?
Det er lige det, ikke?
Hvis du var kureret, ville du ikke føle trangen.
Hvem vil blive kureret for trangen?
- Hvordan har din ven det nu? - Min ven?
Hun har det fint.
Mr Quinn. Din bil er her.
Det var en fornøjelse at møde dig.
Jeg læser ikke aviser,
men mit indtryk er, at den moderne praksis er,
at journalister skriver historien før mødet.
Så du kan skrive, hvad du vil.
Opfind min personlighed.
Jeg står ved de holdninger, du giver mig.
Jeg vil være din opfindelse.
- Jeg håber, vi kan mødes igen. - Ja, det lyder godt.
- Jeg viser dig ud. - Tak.
Det har været en fornøjelse at møde dig, Mr Peplow.
Ring ned til Tom. Sig, at Victor går om 10 minutter.
Det var et besynderligt jobinterview.
Der kom ingen artikel.
Jeg sagde til redaktøren, at han ikke var dukket op.
Han sagde, det var typisk for mandens arrogance ikke at dukke op.
Men der var brug for en
til at skrive på Victors website.
Eorvandle internetsproget til noget, der mindede om poesi.
Jeg begyndte at arbejde for Victor den næste uge.
Du skal sidde her.
Du skal skrive på computeren.
- Så her skal jeg sidde. - Ja.
- Okay. - Kan du klare det?
- Ja. - Godt.
Held og lykke.
Kontorets rytme var ret usædvanlig.
Når Victor var der, knoklede vi som slaver.
Når han ikke var der, var stemningen mere afslappet.
Nej, tak, jeg prøver at lade være.
Hvad har du fundet ud af?
Jeg begyndte at tro, at jeg ville blive lykkelig
af at tulle rundt uden pres.
Jeg fandt på sætninger,
der ville give firmaet et lille kick og charme.
Jeg var begyndt at blive længe om aftenen,
længere end nogen andre,
fordi jeg følte mig mere sikker end hjemme.
Når jeg ser tilbage, var det vist en fejl.
Jeg venter på min mand.
Ja.
Du må være Paul Peplow.
- Ja, det er jeg. - Ja.
Han fortalte mig om dig. Han sagde, at du arbejdede her.
Du har ikke set ham, vel?
Vil du vente på ham?
Nej, jeg er interesseret.
Hvordan var hun?
Du må møde hende og afgøre det selv.
Hvorfor?
Jeg er jo forudindtaget.
- Hvorfor? - Hvorfor?
- Hvorfor tror du? - Hun kom tæt på dig.
Hun ville være skuespiller, og det er ikke let.
Eor jeg måtte se fjernsyn og...
Det er da ikke så slemt.
Jeg måtte se hende med hjelm på og den slags.
- Vikingehjelme. - Nej.
Politihjelme.
Det skal skuespillere. Eller dem hun kendte.
Hun spillede politibetjente eller læger.
Meget få spiller vikinger.
Hun var længe i en af de serier,
hvor de elsker i et kosteskab.
Unge læger, du ved nok.
De har vagter på 35 timer og boller midt om natten.
Så du skulle se din kæreste sammen med andre?
- Ja, hun simulerede. - Hvordan var det?
Eint, det generede mig ikke.
Det generede mig mere i virkeligheden.
Var det derfor, det sluttede? Er det slut?
Ja. Nu er det slut.
Hun var et ansigt i fjernsynet,
så alle troede, at de kendte hende.
- Men kun jeg kendte hende. - Kun dig?
Mig og et dusin andre.
Det beskidte dusin, som jeg døbte dem.
Hvorfor sagde du, at hun ville være skuespiller?
- Gjorde du det? - Du sagde, at hun ville være det,
men hun var jo skuespiller.
Hvad hedder hun?
Hvad med dig? Er der sådan en figur i dit liv?
Hvorfor taler vi om det?
Eordi...
Det er ofte mere interessant, ikke?
Hvordan det?
At tale med folk, man ikke kender.
Måske.
Jeg lever ikke sådan et liv mere.
Hvilket liv?
Piger, barer...
Piger hænger sammen med barer for mig, og de er forbudte.
- Barer skræmmer dig. - Nej.
Alting skræmmer mig.
Det, der sker, er...
- Kender du det? - Gør jeg?
Man er fokuseret på en ting, ikke?
- Sig frem. - At få det bedre.
Man vil have det bedre. Det er alt, hvad man vil.
Den anden person er blevet træt af at rydde op.
Træt af at rydde op efter en.
Eortsæt.
Man er syg, svækket og har store smerter.
- Skyldsfølelse? - Nemlig.
Du drikker igen.
Den anden person siger: "Jeg vil ikke lege sygeplejerske. Jeg nægter."
Især når hun allerede spiller sygeplejerske i fjernsynet.
Nemlig.
Efter et stykke tid tænker man: "Det er ved at blive bedre."
"Jeg er ved at blive ædru."
"Det begynder at virke."
- En dag ad gangen. - Lige præcis.
Man tænker: "Jeg fortjener sgu en pause."
Ja, du fortjener en pause.
Jeg har været til 50000 møder og jeg fortjener en pause.
Og i stedet for?
Man længes efter en, der er konstant.
Man ved, at man ikke har ret til at spørge.
Man er en slange, og man ved det. Man er lavere end en slange.
Man længes efter en, der ikke snor sig.
En dag betror Clem sig til en.
Din kæreste siger, at hun er et ærligt menneske.
Så hun må fortælle dig, at hun har været sammen med andre.
Andre, som ikke er dig.
Clem siger, det er fordi du er en fulderik.
- Hvad skulle hun gøre? - Tror du på hende?
Om jeg tror på, hun gik i seng med dem?
Nej, tror på hendes grunde.
Hun gik i seng med et dusin andre mænd.
Et dusin. Hvad fanden betyder hendes grunde?
- De er vigtige. - Og så...
Man har været ædru en uge eller to.
Hun vender sig om og ser på dig...
- Ved du, hvad hun siger? - Jeg tror, at jeg kan gætte det.
Man varmer middagen fra Marks & Spencer.
Man tænder for fjernsynet og hælder Coca Cola op.
Hun siger: "Ved du hvad, Paul?"
"Du er blevet kedelig, efter du er blevet ædru."
"Du var meget mere interessant, da du var fuld."
Var du det?
Tidligt i forløbet sagde hun: "Ingen forpligtigelser."
Senere sagde jeg: "Top, ingen forpligtigelser,"
"men da du sagde det, forestillede jeg mig ikke de 12."
Så planen er, at man går til møder:
"Jeg hedder Paul, og jeg er alkoholiker."
- Og gennemgår forløbet. - Nemlig.
Beskriver hendes mærkelige opførsel.
Men en ting er sikker, AA er mit eneste håb.
Det er min eneste kilde til håb.
- Er det? - Jeg skulle være der nu.
Skulle?
Hvis jeg nogle gange ikke kan komme til et møde,
så er det fordi jeg må blive her i Elotilla.
Jeg har mødt chefens kone.
Det er jeg glad for.
Eolk vil ikke møde mig. De vil møde min mand.
Eller de vil møde mig,
for så kan de møde min mand.
- Gør det dig ked af det? - Nej, slet ikke.
Det morer mig.
Jeg har mit eget liv og...
Indse det.
Han er en fascinerende mand.
Da han mødte mig, var jeg alkoholiker.
Hvad er klokken?
Otte.
- Jeg skal gå. - Ja.
Ejollet. Vi må være de sidste her.
- Hvad med dig? - Hvad?
Victor sagde, at du gik til møder.
- Det gjorde jeg. - Stoppede du?
- Ja. - Du har ikke...
Hvad?
Jeg spørger, om du er ædru.
Jeg... har to børn, ikke?
- Gør det det nemmere? - Nej, slet ikke.
Tværtimod.
Lad os sige...
at min skyldsfølelse var meget større end din.
Hvorfor tror du, at Victor ansatte dig?
- Aner det ikke. - Hvorfor tror du?
Sikkert en Medici-agtig gavmildhed.
Var det ikke meningen?
Det siger du jo.
Det er ikke min færdighed som tekstforfatter.
Han kan lide idéen om en digter i huset.
En cyberkonge, der sponsorerer kunsten.
Er det det?
Eortæl mig, hvorfor Victor ansatte mig.
På en måde minder du ham om mig.
Eortæl mig, hvad vi laver.
Eortæl mig, hvad der foregår.
Hvad laver vi?
Vi taler sammen. Det er alt.
Vi taler sammen.
Vil du holde ud?
Jeg kan ikke andet. Min lejlighed er tom.
- Der er intet i skabene. - Du burde købe ind.
- Hvad lever du af? - Bælgfrugter.
Billige, nærende gryderetter.
Til møderne siger de, at man aldrig må sulte sig.
"Sult er fjenden", siger de.
Eller vrede.
- Sult, vrede, ensomhed, træthed. - Nej, du må ikke være en af dem.
Det er ikke bare Clem.
- Ikke? - Det er ikke kun Clem, jeg skal undgå.
Latterligt.
Jeg skal undgå alle kvinder.
Jeg er meget gladere med fyre. Eller i grupper.
Eem er et godt antal. Eller fire.
To gør mig nervøs.
- Undskyld, men generelt. - Selvfølgelig.
- Generelt. - Selvfølgelig.
Det er fint at tale, men enhver...
kontakt og nærhed må jeg undgå.
Jeg er alkoholiker.
Jeg kan ikke skrive.
Hvabehar?
Eor øjeblikket.
Jeg kan ikke skrive. Jeg har en blokering.
Jeg skulle besvare spørgsmålet om,
hvad der får mig til at drikke.
Og hvad var svaret?
Omsider?
Vrede får mig til at drikke.
Derfor må jeg undgå vrede.
Jeg må undgå følelser.
Hvad gør du ved det?
- Undgår følelser? Undgår livet? - Nej!
Tror du, det er så enkelt?
Sulten, vred, ensom, træt.
Det er meget belejligt.
Man beder folk, man ikke kan lide, om at skride.
"Beklager, du skader mit helbred."
Det er fordelen ved, at det er en sygdom.
- Er det en sygdom? - Ja, selvfølgelig.
- Der er ingen medicinske beviser. - Det er en sygdom.
Er det, hvad Clem mente?
- Clem? - Hun bebrejdede sprutten.
- Ja, selvfølgelig. - Det hader jeg.
Clem går i seng med 12 mænd, men bebrejder sprutten.
- Hun bebrejder ikke sig selv. - Hør...
Paul, jeg siger dig. Du må bryde fri.
Se dig lige. Du er 30 og skriver som en gud.
- Sig ikke, du også læser digte. - This Too Shall Pass.
Hvem tror du, der viste ham det?
- Jeg aner det ikke. - Du må anskue dig selv objektivt.
Se dig selv udefra.
Du er ung, talentfuld og flot.
- Og? - Analyser!
Analyser. Du lyder som ham.
Socioøkonomisk tilhører du verdens mest privilegerede gruppe!
Jeg har ikke en rød reje!
Du er en intellektuel, der ikke behøver at arbejde i marken.
Paul, sig mig,
hvad skal dit problem være?
Du ved ingenting.
Du aner ikke, hvad der foregik i mit liv.
Euck dig.
Du mistede en pige.
Jeg mistede en pige på grund af min vane.
Jeg kunne ikke gå forbi et glas whisky
uden at ville drikke det.
Nej, uden at drikke det.
Og resten af flasken.
Druk ydmyger en, og så slår det en ihjel.
Alting er ikke altid din skyld.
Det sagde jeg heller ikke.
Nej, men...
Jeg ser dig og jeg kender dig.
Jeg var ligesom dig.
Jeg var 25, en idiot. Høj af kokain.
Jeg kender til selvhad.
Hvorfor tror du, at Clem var utro?
Nej, sig det. Hvorfor tror du, at hun gjorde det?
- Vil du virkelig vide det? - Ja.
- Det bliver en dårlig nyhed. - Sig frem.
Jeg kan tage det. Det lover jeg dig.
Clem gik i seng med andre mænd, fordi hun valgte at gøre det.
- Nej. - Jo!
Hun valgte at gøre det.
Sådan er hun, "12 mand Clem".
Det er hendes identitet.
Giv hende værdigheden af hendes egne handlinger,
for når du giver dit druk skylden,
fornærmer du samtidig hende.
- Nej. - Jo! Hun er voksen.
Det er hendes liv.
Hun vælger at gå i seng med 12 mænd.
Det er hendes storslåede valg.
Paul, du er ikke afhængig af alkohol.
Du er afhængig af bebrejdelser.
Jeg ved, hvad jeg gjorde.
Jeg løj i de 18 måneder, vi var sammen.
Jeg sagde dårlig nok et sandt ord.
- Ja, men hvorfor? - Hvorfor tror du?
Som alle alkoholikere skjuler jeg mit drikkeri!
Var det alt?
- Jeg skjulte også min foragt. - Din foragt for hvad?
Jeg skjulte min foragt for hendes skuespil.
- Hvorfor? - Eordi det var elendigt.
- Jaså. - Ja!
- Var det dårligt? - Det var pinligt, helt ad helvede til.
- Ja. - Det tænkte jeg virkelig.
Hun prøvede at være besnærende, men virkede vulgær.
- Hun kunne ikke sige replikkerne! - Nu går det fremad.
Nu forstår vi.
Du var i et langvarigt forhold
med en dårlig skuespiller.
Meget morsomt.
Det er tydeligt, hvad der fik dig til at drikke.
Du ved ingenting. Du fornærmer mig.
Du ved intet om mig.
En ting mere. Var hun klog?
Var Clem lige så klog som dig?
Du forelskede dig i en idé, ikke?
- Du havde en idé om hende. - Ja.
Ja. Og en ting mere.
Angående hendes skuespil. Var det din skyld, det var dårligt?
- Jeg kan ikke det her. - Hvad?
Skændes. Relatere.
Jeg kom væk. Jeg har lagt det bag mig.
Jeg har været ædru i over et år. Jeg har et spinkelt håb.
- Jeg går til møder. Jeg kan ikke. - Hvad kan du ikke, Paul?
- Hvad kan du ikke? - Jeg kan ikke.
Hvad kan du ikke?
Det var nemt for dig. Du havde Victor.
Jeg havde kun et problem, da jeg opgav sprutten. Jeg har ikke brug for det her.
Du havde Victor til at hjælpe dig. Hvem har jeg?
Du har mig.
Elsa?
Jeg er her. Victor?
Jeg er her.
Vi havde et stort skænderi, hvor vi råbte ad hinanden.
Han råbte ad mig:
"Du er en forpulet møgso."
Jeg tog en stol og...
Jeg er ikke en stor kvinde.
Jeg tænkte bare: "Jeg dræber det møgsvin."
Min datter råbte, at jeg skulle stoppe.
Jeg kan huske udtrykket...
af frygt og rædsel i hendes ansigt...
Jeg tror, at det femte trin...
"At indrømme de fejl..."
Jeg har indrømmet dem for mig selv og...
Jeg har ikke drukket siden den aften...
Jeg må takke hende
og alle her,
for det har hjulpet mig så meget...
Når man tager alt i betragtning,
kan jeg sige med en vis sikkerhed,
at jeg ikke havde brug for Elsa.
Jeg var alkoholiker og behøvede stabilitet.
Der sker en masse fascinerende ting,
når man bliver involveret med Elsa Quinn.
Men stabilitet er ikke en af dem.
Jeg så ikke Victor dagligt.
Jeg troede, at han havde ansat mig og glemt mig.
Jeg så aldrig Elsa.
Men en aften, tilsyneladende uden grund,
inviterede Victor mig hjem til dem.
Måske skulle jeg have sagt nej, men jeg vidste ikke hvordan.
Og jeg havde aldrig mødt nogen, der boede i Regent"s Park.
Paul.
Jeg laver margaritaer, men jeg tilbyder dig ikke en.
- Jeg drikker ikke en. - Eint.
Omsider er det sommer.
Smukt, ikke?
Du er meget heldig.
- Husker du, hvordan man laver dem? - Ikke særlig godt.
Man kommer glasset i køleskabet og salt på kanten af glasset.
- Tequila i fryseren? - Cointreau i drinksmikseren.
- Det stemmer. - Nu...
Du er ude efter noget iskoldt.
Det skal sparke som et æsel, iskoldt inde i munden
og helvedes varmt på vej ned.
- Hvad kunne være bedre? - Det ved jeg ikke...
Glas.
Hvad synes du?
Om hvad?
Om stedet.
Det er pragtfuldt.
Ja, ikke?
Vi har kun boet her i seks måneder.
- Jeg ved ikke, om Elsa har sagt det. - Hvad?
Jeg aner ikke, hvad Elsa har fortalt dig generelt.
Generelt?
Lkke noget særligt.
Jeg har kun mødt hende en gang.
Om hvad?
Om...?
Ja, hvad har Elsa fortalt dig om?
- Om huset. - Javel.
Hvor gerne hun ville have det og hvor belejligt det er.
Jeg vil ikke kede dig med det, du allerede ved.
- Kom nu. - Skal jeg kede dig?
Elsa...
Eortalte Elsa dig, det passede hende godt,
fordi det var tæt på arbejdet?
Så hun kunne gå på arbejde?
Noget i den stil.
Hvordan går arbejdet?
Jeg er faktisk overrasket.
- Hvorfor? - Jeg troede, du var reaktionær.
Jeg ved ikke hvorfor.
Den typiske digter.
Digtere ønsker altid at gå tilbage, ikke sandt?
Barndommen, tabt kærlighed - hvad ville digterne gøre uden dem?
Hvorfor gav du mig jobbet, hvis du ikke troede, jeg kunne magte det?
- Nogle kan ikke. - Hvis ikke, havde du så fyret mig?
Med fornøjelse.
Paul. Du godeste.
Hvordan har du det?
Elsa.
Jeg inviterede Paul på en drink.
Han var ledig. Jeg tænkte, det ville være rart.
Det er rart.
Har du sagt hej til børnene?
Jeg vil hellere drikke margaritaer.
- Har du budt Paul på en cola? - Ellers tak.
- Jeg nyder bare aftenen. - Helt perfekt.
Victor sagde, at han ville nyde at fyre mig.
Det tvivler jeg ikke på. "Man må være ubarmhjertig."
Victor siger altid:
- "Man må være så ubarmhjertig i livet." - Det er sandt.
Han antyder, at det er en stor anstrengelse.
Man kan ikke lide at sige: "Victor, det falder dig let."
Jeg kunne ikke se nogen i øjnene og fyre dem.
Kunne du ikke? Hvorfor ikke? Hvad ville stoppe dig?
- Skrupler. - Skrupler?
Skrupler over hvad?
Deres mening om dig? Betyder det noget for dig?
At hele verden synes, du er sød?
- Nej. - Hvad så?
At jeg burde være sød.
- Udmærket. - Ja.
Men kan man være sød i denne verden?
Man kan være god.
Ja, Elsa er god.
Hun arbejder med velgørenhed. Så min kone er god.
De hjemløse får hjem,
dem uden tag over hovedet får tag over hovedet. Men er hun god?
Jeg siger ikke, at jeg er god.
Den drink er meget stærk.
- Er den? - Ja, den er meget stærk.
Næsten ren alkohol.
Der var engang, hvor noget blev kaldt godt.
Da jeg var ung, talte man om det fælles gode.
Den frase er tidsbestemt.
Den er blevet umoderne, ikke sandt?
Jeg burde have opdaget det noget før.
Så havde jeg ikke spildt tiden udenfor fabriksportene.
- Var den spildt? - Jeg havde skabt firmaet noget før.
Jeg ville være rigere og friere.
Jeg ville have et endnu større hus.
Synes du ikke, at du lyder...
en smule kejserlig, min skat?
Blot en smule. Det skyldes aftenens stemning.
Sagde Elsa, hvordan vi mødtes?
Nej.
Jeg mødte hende i en bar. Det er sandt.
I København. Hun var plørefuld.
- Havde du været gift før? - Aldrig.
Victor mener ikke, at unge bør gifte sig.
Det er sandt.
En af hans yndlingsteorier.
Eortæl.
Det er åbenlyst.
Den drejer sig om evolution. Spørg en Darwinist.
Troskab er nærmest umulig, når man er ung.
Hvis man lader de unge være alene i fem minutter,
boller de hinanden. Det kender du alt til.
- Gør jeg det? - Det formoder jeg.
Jeg ser på de unge mænd på mit kontor.
Jeg savner intet.
Jeg elsker kontorromantik.
Jeg ser på dem med deres stive pikker,
og kvinderne er våde af længsel.
De søger eventyr.
Det er ikke noget for mig.
Så du mener, man skal være ældre for at blive gift.
Det er en fordel.
- På Victors alder. - Men Elsa var ung.
Ja. Hun var også usædvanlig.
Hun havde to børn.
Jeg troede, at det var dine.
- Nej. - Jeg ankom med børnene.
Gik du bare ind på en bar og så hende?
Hun var uimodståelig.
Eortæl Paul, hvad du sagde.
Jeg sagde, at hun var en frugt...
der var faldet ned på jorden.
Ja, for længe siden.
Ikke for mig.
Blød frugt.
Victor hader skørtejægere.
- Ja, det gør jeg. - Ja, han hader dem.
Man siger til en pige, at man elsker hende.
"Du er hele min verden," siger man.
Et par uger senere siger man det samme,
bare til en anden denne gang. Hvad er din undskyldning?
Ting er sande, eller også er de ikke.
Vent. Jeg henter en cola.
- Jeg overlever ikke. - Det er Victor.
- Jeg kan ikke overleve det her. - Han er bare Victor.
I guder! Til møderne siger de det - det er den gyldne regel -
at man skal undgå stress.
Vil du have en margarita?
- Nej, tak. - Måske vil den hjælpe dig.
- Nej, tak. - Den hjælper mig.
Er det et tilfælde, at han inviterede mig?
Naturligvis.
Sådan er Victor.
"Stive små pikke?" Hvad foregår der?
"De unge mænd med deres stive små pikke."
Paul, der er ingen konspiration.
Det er en sommeraften.
Vi får en drink og nyder aftenen.
Elsa, du er gift, for pokker da.
Du har to børn.
Og?
Hvad gjorde vi?
Jeg har tænkt på det lige siden.
Hvad fanden gjorde vi?
- Vi kyssede. - Ja.
Vi kyssede på kontoret.
Ja, det var dejligt.
Men vi gør det ikke igen.
Hvordan var det?
Sagde du, at det var dejligt?
Jeg ved, hvad du vil sige, og jeg vil ikke høre det.
Dejligt, fordi du blev rørt?
Dejligt, fordi jeg nåede ind til dig?
- Eølte du dig levende? - Ja.
Dejligt, fordi du ikke er alene i et værelse i Camberwell?
Dejligt, fordi du i de 90 minutter...
ikke var bange?
Jeg er bange nu.
Jeg kan ikke elske dig uden alkohol.
Jeg kan elske dig og drikke.
Eller jeg kan ikke elske dig og ikke drikke.
Det er valget.
- Ingenting midt imellem? - Nej.
Ingenting i resten af dit liv?
Er det valget i resten af dit liv?
Cola light.
Det har været værd at vente på.
- Godt. - Jeg kan kvæle en cola. Tak.
Solen gik ned,
og vi tre stod og betragtede de elskende.
Vi så de unge kysse.
Deres glæde virkede så virkelig og enkel.
- Spis middag med os i aften. - Ja.
Tak, men det kan jeg ikke.
Der er en restaurant rundt om hjørnet.
Jeg var der forleden.
De har en dejlig græsk menu.
De laver bøfferne efter dine lyster.
Du godeste.
Jeg sagde, at jeg gerne ville have bøffer efter mine lyster.
Nu vi er ved det,
vil jeg have en hel mongolsk barbecue efter mine lyster.
Alle kunne forsluge sig.
Victor, er du fuld?
Hele verden kunne forsluge sig efter mine lyster.
Victor talte.
Han talte for at fylde tomheden.
Jeg vidste ikke, hvad der skete.
Jeg vidste ikke, hvad han vidste, eller om han vidste noget.
Med Victor var jeg aldrig sikker.
Men det var bedst at tie stille.
Og bare lade ham tale.
Har jeg fortalt, at jeg var tourguide?
Oven på en dobbeltdækker?
Det har jeg aldrig fortalt, vel? Efter jeg forlod festen.
Mit speciale var misvisende oplysninger.
Jeg elskede at udpege stedet,
hvor general Eisenhower,
for at takke det britiske folk for deres heltemodige krigsindsats,
opførte en statue i naturlig størrelse af Mickey Mouse.
Jeg sagde altid "i naturlig størrelse".
Jeg elskede at sige "i naturlig størrelse".
Altid: "Vi passerer nu det sted,"
"hvor Lord Nelson først elskede med Lady Hamilton."
Jeg valgte naturligvis Elephant and Castle.
Hvad er det, du siger?
De så statuen.
- Er folk så godtroende? - Nej.
De er romantiske.
De ser statuen, når den ikke er der.
Åh, gud, Mickey Mouse i naturlig størrelse.
Vi havde kun kysset.
Et kys en aften på en tomt kontor.
Hvorfor havde hun gjort det? Hvad betød det?
Victor siger, at vi ingenting ved,
før vi ligger på vores Zinksenge.
Du godeste. Sikken makaber tanke.
Nej, jeg håber bare, at de bagefter har tænkt sig
at fortælle mig, hvad det hele betød,
for jeg tror ikke, der er en stor chance for at finde ud af det.
Hun nægter at give mig børn.
Eordi hun allerede har børn.
- Det er noget, vi er uenige om. - Javel.
Jeg fik mine børn tilfældigt,
da jeg var ung og dum.
Jeg har aldrig været parat til at få flere.
Sådan er det.
Drengene er vidunderlige.
Hvor gamle er de?
14 og 11.
De har forskellige fædre.
Ja, det var noget rod.
Nej.
Jeg tænkte på den rædsomme unge måde,
at jeg kunne gøre alt
og klare alt.
Det har du gjort.
Jeg vil gerne have en drink.
Må jeg få en drink?
Jeg skal bare have en.
Er du sikker?
Ja.
Værsgo.
Tak.
Jeg ser lige til drengene.
Så skal vi spise.
Ja.
Spis sammen med os.
Jeg er glad for, at du er her.
Det er jeg også.
Der er altid tusinde grunde til at drikke
og mange grunde til at lade være.
Jeg sagde, at det var, fordi jeg blev kørt rundt med.
Det var ikke min skyld.
Eolk opførte sig forvirrende,
og hvad skulle jeg gøre?
Sådan er det at være alkoholiker.
Det er altid nemt at spille offer.
Men når man ser tilbage på sommeren, kan man spørge,
hvem der var offeret,
og hvem der kørte rundt med hvem.
Åh, gud!
Jeg ved det godt.
Må jeg komme indenfor?
Du er fuld.
Jeg vil ikke sige, at jeg er fuld.
Jeg har drukket.
Er du lidt gnaven?
Nej. Nærmere lidt skyldig.
Hvorfor?
Eordi vi troede, at du kunne klare det.
Victor og jeg troede, at du kunne klare det.
Selvfølgelig kan jeg ikke klare det.
Jeg er med i AA, for pokker da.
Jeg har et forpulet fysisk
kemisk forhold til alkohol.
Jeg er alkoholiker.
Hvorfor i alverden troede I, at jeg kunne klare det?
Kaffe?
Jeg tager en drink,
men du får ikke nogen.
Der er en anden ting. Jeg skriver igen.
Det er sandt. Digtene strømmer ud af mig.
Var det, hvad det handlede om?
Du kan ikke skrive, når du er ædru?
Er det, hvad du er bange for?
Digtere er nogle stædige møgsvin.
Der er ingen fare for at dø af opmuntring.
Jeg skrev et digt om dig.
Det er her et sted. Åh, pis.
De siger det ikke, vel?
Den aften med margaritaerne tog jeg en tår,
og jeg tænkte: "Ja, jeg kan huske det. Sprut gør mig lykkelig."
Kortvarigt.
Ser du ned på kortvarigt?
Nej. Jeg stoler ikke på kortvarigt.
Tager du en mere?
Tæller du?
Har nogen givet dig blomster?
Nej. De er til dig.
Digte. Blomster.
Jeg ville kysse dig, men jeg lugter som en dyrehandel.
- Jeg ventede dig. - Virkelig?
Ja, så snart Victor forlod landet.
Jeg troede, at du ville vandre tværs gennem parken.
- Hvor er drengene? - Hos venner.
Det var klogt af dig at finde blomster der kun lever i 24 timer.
Jeg kan smide dem ud, før Victor kommer tilbage.
- Jeg behøver ikke svare på spørgsmål. - Har han stillet spørgsmål?
- Hvad har han sagt? - Hvornår?
Den aften, hvor vi spiste middag.
Hvorfor er han så mærkelig?
- Hvad vil han have? - Hvad vil han have?
Vi har et ægteskab.
Et ægteskab som alle andre. Skriver du ikke om den slags?
- Gør jeg det? - Er du ikke forfatter?
Eller blander Peter Pan sig ikke i den slags?
Synes du ikke, vi skal diskutere det?
Er det ikke tydeligt? Det er ga et i ha rdknude mellem os.
Hvordan det?
Er det ikke åbenlyst?
Du kan se, at Victor er rastløs.
Ja, han vil have børn.
Så det er derfor, Victor begynder at blive desperat.
Vi er nået til et punkt, hvor ingen af os ved, hvad der nu vil ske.
Paul, jeg går på arbejde hver dag.
Jeg går hen til Eonden.
Jeg bruger dagen på praktiske gøremål.
Dagens arbejde består i at indsamle penge og være praktisk.
Hvad kalder man det? At lægge noget tilbage. Det gør jeg.
Jeg lægger noget tilbage.
Så går jeg hjem gennem parken.
Jeg har gjort det i seks år.
Jeg holder blikket nedadrettet.
Jeg arbejder hver dag. Jeg er rolig.
Jeg kommer hjem og taler med drengene.
Hvad er det, du siger?
Det, jeg siger, er...
Eonden eksisterer kun på grund af Victor.
Jeg eksisterer kun på grund af Victor.
Jeg forstår.
Jeg føler mig virkelig på grund af Victor.
Jeg forstår.
Hvis du havde mødt mig i København for 10 år siden
med hovedet fyldt med kokain og min latterlige opførsel,
ville du have spurgt mig: "Når du at fylde 33?"
- Hvad var du? - Hvad var jeg?
Ja, nogen siger, at du var stewardesse.
Ja, jeg var stewardesse,
model og butiksassistent.
Men hvad var jeg virkelig?
Jeg var...
Jeg var en international junkie i den helt store stil.
Hvis nogen havde sagt til mig: "Hør...
"En dag gifter du dig med din far,"
"eller en, der minder om din far, som bare er 50 gange sødere",
så ville jeg ikke have troet på dig.
- Jeg forstår. - Ja.
Jeg giftede mig med den mand, min far skulle have været.
Hvordan var din far?
Et svin.
En drukkenbolt.
Hvad med din?
Svinagtig.
Paul...
Jeg lovede mig selv en ting.
- Hvornår? - Eor nogle uger siden.
Du fik mig på den gale kurs.
- Gjorde jeg det? - Ja.
Hvornår? Den aften? Da vi kyssede?
Ja.
Jeg besluttede aldrig at diskutere Victor med dig.
Aldrig at diskutere vores forhold, uanset hvad der sker.
Jeg beder dig ikke om at bagtale ham.
Det er ikke et spørgsmål om det!
Det er et spørgsmål om privatliv og respekt.
Okay. Jeg spørger bare.
Jeg ved, hvad du spørger om.
- Og? - Jeg vil ikke fortælle dig det.
Hvad?
- Noget som helst. - Jeg spurgte bare.
- Slet ikke om vi er lykkelige eller ej. - Er I det?
- Hvad? - Lykkelige?
Behøver du det glas?
Er glasset ikke lidt...
- Hvad? - Mellemliggende?
Hvorfor ikke bare smadre flasken mod dine læber?
Jeg vil gerne vide,
hvorfor du er her.
Hvorfor jeg er her?
- Hvorfor jeg er her? - Ja.
Jeg arbejdede som journalist og var ædru.
Jeg skulle interviewe den marxistiske galning fra Regent"s Park.
Og?
Jeg vil ikke være en fulderik.
Tro mig, jeg kan ikke lide at være fuld.
Jeg har studeret alle metoderne for, hvordan man ikke bliver fuld.
Og den metode, som alle eksperter anbefaler,
den alle er enige om, er,
at man ikke skal forelske sig i en rig mands hustru som terapi.
Selvfølgelig ikke.
Jeg er håbløst forelsket!
Det er derfor, jeg er her!
Du får det ikke til at lyde særlig rart.
Hvis en psykolog mere siger, jeg forelsker mig i det, jeg ikke kan få,
fordi jeg ikke kan få det,
så slår jeg narrøven i gulvet.
Men du har en mand, der er ægte,
stabil og udstråler oprigtighed.
- Jeg har to børn. - Ja.
Som jeg elsker.
Hvorfor giver du ham ikke børn?
- Hvad? - Det er jo det, han siger!
Jeg ved, hvad han siger!
Nå?
Var det, hvad du kom for at spørge om?
- Giv fyren en chance. - Giv ham en chance.
Giv ham en chance. Har du ikke fattet en brik?
Tror du ikke, at jeg ville give manden børn?
Tror du ikke, at jeg ville, hvis jeg kunne?
- Jeg var et udskud. - Ja.
Jeg lå på gulvet i en bar
med revnede trusser, og jeg stank af bræk.
Tror du ikke, at jeg ved det?
Jeg ventede på at blive smidt ud.
"Tag min hånd," sagde han.
"Tag min hånd."
Era den dag af har han været klippefast.
Der har ikke været en dag, hvor han ikke har været viljefast,
og hvor han ikke har været loyal.
Det tror jeg gerne.
Han giver mig selvtillid, når jeg ikke selv har selvtillid.
Når jeg ved, at jeg ligesom dig
straks ville havne i den bar igen.
Han er stærk. Det er vi ikke.
Du og jeg er ens.
Det er derfor, jeg ikke giver ham børn.
Jeg har ikke selvtilliden.
Jeg tror ikke på det.
Elsa.
Hvorfor tror du, at jeg sad i det hjørne med dig?
Hvad er jeg? Absurd?
Nej.
Hvorfor tror du, at jeg grinede med dig?
Kyssede dig?
Hvorfor jeg er tiltrukket af dig?
Hvad? Hvad?
Når jeg ser os, ser jeg os...
Hvordan?
Vi går ned sammen.
- Nej. - Vi går på barer.
Vi går ned sammen.
- Griner sammen. - Nej.
Hvad leder du efter?
- Det er min notesbog. - Det er ikke din notesbog jeg vil have.
Se bare. Vi er ens.
- Giv mig den. - Nej.
- Jeg drikker den ikke. - Hvor finder vi liv?
Det er ikke i en flaske.
- Jeg sagde, du var kureret. - Gjorde han det?
En drink, sagde han. Han sagde, du tog en gin og tonic.
Du spillede Scrabble, sagde han.
Ser jeg kureret ud?
Eøler jeg mig kureret?
Hvad tænkte jeg på?
Hvad tænkte jeg på den nat?
At jeg ville være klippefast ligesom Victor?
Jeg vidste, at jeg aldrig kunne erstatte ham.
Men jeg følte kraften fra hendes varme.
Alkoholen flød ud af mig og hendes varme fyldte mig.
Jeg ved bare, at der var noget.
Der var noget ægte.
Værsgo.
I et par dage
var jeg lykkeligere end nogensinde.
Snart begyndte rygterne.
Victor kom tilbage fra USA.
Det rygtedes, at han havde problemer.
Vi så ikke meget til ham på kontoret.
Men efter det, der var sket, opsøgte jeg ham ikke.
Så en aften...
Paul, du er her stadig.
Jeg var begyndt at tro, at du undgik mig.
- Jeg må have taget fejl. - Ja.
Alle dør efter deres sidste måltid.
Men derfor blev de ikke forgiftet.
Nej.
Har du hørt om vores problemer?
Det har alle vist.
Kapitalismen, når den er mest irriterende og tykhovedet.
Omfinansiering. Et investeringsselskab.
Investeringsselskabet insisterer på en ny ledelse.
De forlanger det.
Er vi måske bordtennisbolde?
Jeg brugte hele dagen i City på at skaffe et nyt bud.
Et bud til hvad? At overtage min egen forretning!
Alle siger, det er normalt.
Det er accepteret som normalt.
Der var engang, hvor økonomi skabte noget.
Nu laver 10 mennesker noget
og de andre 90 spekulerer.
- Normalt? - Nej.
Det er et spil.
Og fordi vi mangler viden,
lader vi som om, at markedet er klogt.
Det er en form for lejr.
Var der noget, du ville?
Nej. Jeg ville bare tale med dig.
Skulle der da være det?
Nej.
Det går mig da på.
Hvorfor skulle det ikke det?
Det er ydmygende at blive dømt
af folk, der ingenting ved.
- Men det vil ikke skade mig. - Ikke?
Nej.
Hvis de tager firmaet fra mig, er jeg stadig en rig mand.
Jeg har mine bekvemmeligheder - mit hus, min kone.
Som du udmærket godt ved.
Jeg er ked af, at vi førte dig på vildspor forleden.
Det gør ingenting.
Har du drukket siden?
Har du taget dig en drink siden den aften?
Nej, ikke en dråbe.
Sig mig, Paul, og det er helt teoretisk,
der er ikke et anstrøg af kritik,
men lyver du om dit drikkeri?
- Konstant. - Jaså.
Ligesom alle alkoholikere.
Hele tiden eller kun nogle gange?
Kan det ikke være lige meget?
Det er det skønne ved løgne.
Man behøver kun gøre det en gang for at sprede uendelig mistro.
Sig mig, Paul, hvordan forklarer du
den nuværende optagelse af afhængighed?
Hvordan forklarer du besnærelsen?
- Eolk siger manglende tro, ikke? - Jo.
Eolk siger til mig: "Du er så heldig, for du troede."
Men Stalin havde tro. Hitler havde tro.
Ville det være skønt at tro på jomfrufødsler?
Det tror jeg ikke.
Eller at træerne taler til en?
Ville man så ikke bare være skør?
Tro har ingen værdi i sig selv.
Det, man tror på, er vigtigt.
Jeg havde tro.
Men den blev stjålet fra mig.
Har de folk måske ret til at vurdere os?
- Nej. - Nej!
Jeg blev begejstret for dig, Paul.
Jeg ansatte dig, fordi jeg kunne lide dig.
Men du mener, at jeg må leve med det, ikke?
Digteren, filosoffen,
bringer det budskab, som digteren altid bringer.
- Victor, du er her. - Ja.
Jeg var bekymret. Du har ikke været hjemme.
- Jeg har prøvet at ringe. - Har du det?
Jeg har prøvet at finde dig.
Hvorfor var du bekymret, min skat?
Som du kan se, skændtes vi i går aftes.
Ja.
Vi skændes aldrig.
Jeg stormede ud i natten. Jeg stak af.
Victor, vi skal til en koncert.
- Skal vi det? Hvornår? - Nu.
Ville MoZart matche dit humør lige nu? Jeg tror ikke, han ville matche mit.
Det er så livsbekræftende, at det virker klirrende,
når det rammer en fra den forkerte vinkel.
Vil du ikke derhen?
Tag Paul med. Bekræft livet med Paul.
Jeg kan ikke. Jeg skal til et møde.
Sommeren er snart ovre. Det føles altid roligt.
En ændring i luften.
Det er stadig august. Solen bager...
men man ved, hvad der vil komme.
- Det er kun på grund af arbejdet. - Tror du det?
Selvfølgelig. Du kan miste dit firma.
Måske mister du snart dit firma.
Selvfølgelig er du deprimeret.
- Victor... - Jeg tager en drink.
- Vil du med? - Jeg har afgivet et nyt løfte.
Har du det? Vil det vare ved?
Har vi ikke mønstre? Er vi ikke programmeret?
Lover vi ikke altid: "I morgen stopper jeg"?
Det er den sygdom, at man vil have mere.
- Hvad laver du? - Jeg forlader mit job.
- Nej. Hvorfor? - Det er ikke svært at forstå, vel?
Se hans humør.
- Hvad tror du, det drejer sig om? - Jeg ved, hvad det drejer sig om.
I skændtes i går aftes.
Tror du, at det var et tilfælde?
Det er ikke kærlighed.
- Er det ikke? - Nej.
Jeg troede, at det var kærlighed.
Nej, det er afhængighed. Vi er afhængige af problemer.
Vi elsker problemer, og han ved det.
- Paul, jeg var lykkelig med dig. - Det ved jeg.
I de timer var jeg lykkelig.
Elsa, jeg er lykkelig, når jeg drikker.
- Nej. - Jo.
Jeg er lykkelig med en drink i hånden. Hvad er forskellen?
Tror du, at jeg lever sådan et liv?
- Nej. - Hvad tror du så?
- Tror du, at jeg har affærer? - Nej.
Er det sådan du ser mig?
Du har ikke tænkt over, hvad du laver.
Det her er, hvem du er, Paul. Det er dig.
Du er personen, der stikker af.
Du tror, det er på grund af alkohol, men nej.
Kan du ikke se det? Har du den mindste undskyldning...
Du kender mig dårlig nok, Elsa.
Du har dårlig nok haft tid til at kende mig.
Du er bare bange.
Du ville aldrig forlade ham.
Hvorfor er du så sikker?
Når nogen behøver en, så stikker du af.
Når nogen elsker dig...
så går du.
Jeg elsker dig.
Det er sandt.
Så forklar.
Hvordan hjælper det, hvis jeg bliver?
Det er ikke engang tusmørke, og her er ingen.
Det er en forretning for dem med tvangstanker. Men hvor er de?
På stranden eller i deres baghaver.
De er alle sammen flygtet.
Her er ikke en sjæl. Whisky?
Paul har noget at fortælle dig.
Eortælle mig?
Det er ikke en god nyhed.
Jeg føler mig som en idiot.
Han vil sige op.
- Jaså. - Paul insisterer på at sige op.
Victor, kan vi være ærlige?
Jeg er elendig til jobbet.
Virkelig?
"Usynkelige Elotilla."
"Elyd ind i fremtiden med Elotilla."
"Hey killer, prøv Elotilla."
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke skrive på kommando.
Eor meget digter? Eor meget din egen mand?
Du har været god ved mig, Victor.
Men jeg var ikke parat.
Det er aldrig nemt, vel?
Det er aldrig nemt, når man prøver at hjælpe.
I nat sov jeg i Regent"s Park.
Hvabehar?
I nat sov jeg i Regent"s Park under stjernerne.
Er det lovligt?
Det er ikke ulovligt.
Jeg anede ikke, hvor du var.
Er det ikke, hvad mænd gør, når de skændes med deres koner?
- Det aner jeg ikke. - Hvad skændtes I om?
Jeg lå under stjernerne,
stjernerne lyste over mig.
Jeg følte Jorden bevæge sig under mig,
planeten for gennem rummet.
Jeg lyttede til nattens lyde
og tænkte på Elsa i sin seng 200 meter væk.
Jeg tænkte på de mange aftener,
hvor hun havde rystet på grund af afhængighed,
turen fra høj til lav,
fra raserianfald til ro.
Hvorfor skændtes vi?
Vi skændtes om kærlighed.
Jeg havde en idé. I årevis havde jeg haft en idé.
En idé om, hvad kærlighed kan opnå.
Den var fjollet.
Ikke god.
Bærer vi ikke nag til den person, der hjælper?
Det sagde jeg ikke.
- Jo. I går aftes skændtes vi. - Ja.
- Vi skændtes som aldrig før. - Det er sandt.
Som om et helt livs vrede havde indhentet os.
Han beskyldte mig for at være svag, og jeg forsvarede mig.
Ja, hun forsvarede sig godt.
Ja. Derfor skændtes vi.
Det var derfor, skænderiet begyndte.
- Helt klart. - Ja.
Skænderiet spredte sig derfra.
- Bliver vi nogensinde kureret? - Det var spørgsmålet.
Nogle gange kan jeg undvære at drikke.
Der kan gå flere måneder.
Og på et andet tidspunkt
skal jeg kun smage en drink...
"Kun en," siger jeg til mig selv.
"Kun en."
Men nej.
Jeg ved i mit hjerte, at det er en sygdom for livet.
Jeg beder Victor acceptere det.
Han skal acceptere det.
Jeg kan ikke blive den, han ønsker, jeg skal være.
Jeg har prøvet, og jeg kan ikke.
Jeg kan ikke.
Jeg var heldig at møde en mand.
Jeg mødte en god mand.
Men jeg mødte ham,
og elskede ham,
eller snarere,
har prøvet at elske ham.
Det gør jeg stadig.
Det vil jeg stadig gøre.
Min elskede.
Undskyld.
Du ved... Undskyld. Private ting.
- Naturligvis. - Tilgiv os.
Er du opsat på at sige op?
- Ja. - Indgiver du din opsigelse?
- Ja. - Det er fint.
Godtaget. Hvorfor ikke?
Elsa, vi skal videre.
Rimeligt nok.
Det er en freelancekultur, siger man jo.
- Det har jeg hørt. - Ja.
Idéen om langtidsansættelse hører fortiden til.
- Et job er ikke længere for livet. - Jeg har kun været her tre måneder.
Storartet. Du har forstået princippet.
Sikken sommer, hva"?
- Sådan skal en sommer være. - Synes du det?
I de kolde måneder arbejder vi.
Så lad os bruge de varme måneder til at stoppe op og tænke.
Paul.
Er det perfekte venskab altid kort?
"Alting med måde," sagde min mor.
Hun døde som 40-årig.
Jeg savner hende.
Jeg savner hende stadig.
- Vær ikke bekymret for mig. - Nej.
Historien skabte mig. Nu jorder den mig.
- Det håber jeg ikke. - Det bekymrer mig ikke.
Jeg har skrevet mit gravskrift.
"Han gav efter, men han knækkede ikke."
Det er tid til at sige farvel.
Det er ikke sidste gang, vi ser dig, vel?
Nej.
Du må også sige farvel til Elsa.
Jeg insisterer.
Elsa, hvis vi skynder os, kan vi høre anden halvdel af koncerten.
- Du glemmer mig ikke, vel? - Nej.
Lov mig, at du ikke glemmer mig.
Det er sjældent, ikke?
Det er sjældent at finde kærlighed.
Joseph Conrad siger, der brænder et begær
i alle hjerter om at fastslå en gang for alle,
hvad der er sket.
Som alle ved døde Victor Quinn kort tid efter i en bilulykke.
Der var tre gange så meget alkohol i blodet, som det er tilladt.
Elsa identificerede liget.
"Omsider," sagde hun. "Victor lå i sin Zinkseng".
Jeg fortsatte med at drikke et stykke tid.
Resultatet var en digtsamling,
der til min overraskelse solgte bedre end den første.
- Ja. - Vidunderligt.
Jeg nød din bog. Den er vidunderligt.
Mange tak.
I et kort stykke tid blev jeg kendt.
Jeg så Elsa. Selvfølgelig gjorde jeg det.
Jeg så hende flere gange.
Men der kommer et øjeblik, ikke?
Eortæl mig det.
Kommer der ikke et øjeblik,
hvor man må vælge imellem det, man kan klare og ikke kan?
- Hej. - Godt at se dig.
Jeg så ikke mine venner mere, jeg gik sjældent ud,
kun hen for at købe sprut.
Så jeg ville gå hen i gruppen,
men jeg sad alene i huset.
Jeg holdt op med at drikke.
Begyndte at blive ædru.
Det var svært og tog lang tid.
Det er bedre. Selvfølgelig.
Nogle gange husker jeg Victor Quinn.
"Hvis du var kureret...
"ville du være kureret for trangen."
"Og hvem vil være kureret for trang?"